Александър Пушкин
Към поета

Превод от руски: Андрей Германов, —

chitanka.info

Към поета[0]

Поете мой! Презри ти любовта народна.

На шумната хвала шумът ще мине див.

Ще чуеш глупав съд, мълва неблагородна.

Но остани ти твърд, спокоен, мълчалив.

О, ти си цар: живей самин. Върви свободен,

където те влече свободният ти ум,

на разума плода отглеждай в празен шум,

презрял наградите за подвиг благороден.

В самия теб са те. Ти съдия си сам.

Най-строго съдиш ти труда си тъй голям.

Доволен ли си ти, взискателен художник?

Доволен? Остави тълпата да крещи,

да плюе в тоз олтар, где огънят пламти,

да люшка с детска глупост твоя чист триножник.

[0] Напечатано в „Северные Цветы“, 1831 г. Стихотворението е предизвикано от нападките на „Московский Телеграф“ и „Северная Пчела“, където преди това се печатели хвалебствени рецензии за Пушкин. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.